Miksi kerrot tästä unesta?
Sanoit että voin puhua mistä haluan.
Selvä. Haluatko sanoa jotain ennen kuin aloitamme?
En. Olin melkein 25-vuotias.
Pidin syömisestä, nukkumisesta, rakastelusta kuten kaikki muutkin.
Kaikesta sitä mitä hereillä ollessa tehdään.
AVAA SILMÄSI
- Minne olet menossa? - Ulos.
- Lopeta viestien lähettäminen hälyttimeen. - Miksi?
Muuten vaan.
Koska se ärsyttää minua.
Tule nyt, vittu sentään.
- Minä pieksän sinut. - Sehän nähdään.
Sinulla on kolme autoa. Miksi kuljemme aina tällä romulla?
Anna olla, minulla on kiire.
Et kai peruuta? Jätin tunnin väliin tämän vuoksi.
Minä huolehdin kavereistani. Miksi minä leikkisin keikaria?
Jotta voisit huutaa heille. Sinä pidät siitä.
Minä en huuda.
- Kerrohan, naitko häntä? - Ketä?
Kuka siellä nyt olikin, kun soitin viime yönä.
Olin yksin viime yönä. Mitä se oikeastaan sinulle kuuluu?
- Ei mitään. Saat tehdä mitä haluat. - Kiitoksia paljon.
Vaihdetaan puheen aihetta.
- Panitko häntä? - Anna olla, olin yksin.
Panit siis häntä. Oliko se hän, josta puhut niin paljon?
- Kuka? - Nuria.
Laupias taivas, uskomatonta. César tapaa saman naisen uudestaan.
- Hänen täytyy olla hyvä sängyssä. - Ei hän huonokaan ole.
Kusipää! Milloin kerrot salaisuuden minulle?
- Minkä salaisuuden? - Coca-Colan reseptin.
- Katso, tuollaisesta pidät. - Joo, vaihda...
- Mitä söit aamiaiseksi? - En mitään!
Sehän tässä onkin vikana, olen nälissäni!
On huvittavaa kysyä heiltä mitä he arvostavat miehessä eniten.
Hänen täytyy olla älykäs, rehellinen ja hellä. Pelkkää paskaa!
- Olisit pulassa, jos olisit kuin minä. - Lopeta tuo! Et ole ruma.
Kuka tahansa haluaisi kasvosi. Olet ihan normaali.
- Normaali ei ole sama kuin komea. - Sinä olet komea.
Olen mukiinmenevä, kun et ole kanssani.
Olet kuten anorektikko. He väittävät olevansa lihavia ja tulevat hulluiksi.
Kun joku tyttö saa sinut kiikkiin, meille muille avautuu tilaisuus.
- Joopa joo. - Miksei?
- Jos tapaisit sen oikean... - Semmoista ei ole olemassa. Paskat!
- Kuinka saatoin missata tuon? - Jumala rankaisi sinua.
- Sen vuoksihan olet olemassa. - Kenelle puhut?
Jumalalle.
Uskotko Jumalaan?
- Älä aloita tuota paskaa. - Esitin vain kysymyksen.
Ei tarvitse vastata, jos et halua.
En usko Jumalaan.
Miten sitten selität tapahtuneen?
Mitä tarkoitat?
Kasvojasi.
- Ei ole mitään syytä. - Uskoakseni on.
- Pidät minua hulluna. - Uskon vain mitä näen.
- Et ole vielä näyttänyt minulle kasvojasi. - Enkä näytä.
Pidätkö itseäsi todellakin hirviönä, César?
- Anna minun katsoa. - Tökkää kätesi perseeseen!
Ota rauhallisesti, pentu! Olen kyllästynyt juttuihisi.
- Jätä minut rauhaan! - Minä kyllä saan sinut järkiisi!
Jätä minut rauhaan!
En voi työskennellä kun olet täällä. Jätä hänet minun vastuulleni.
- Olet vain hemmoteltu kakara, joka... - Vanhempani ovat kuolleet, paskiainen!
Keksit kaiken, jottei sinun tarvitse myöntää mitä teit.
Onko se totta?
Mikä?
Että olet hemmoteltu kakara.
Ei ole minun vikani, että isäni omisti ravintolaketjun.
Milloin vanhempasi kuolivat?
15 vuotta sitten, onnettomuudessa.
- Ja sinusta tuli rikas. - Niin sanotaan.
Mikset sitten halua asianajajaa?
He kuulema eivät saa hankittua minulle parasta. He haluavat minun pysyvän täällä ikuisesti.
- Ketkä he? - Toverini.
He ovat imeneet vertani lapsesta saakka.
He saivat kaiken, kun pääsivät minusta eroon.
Ei tämä johdu heitä, vaan minusta.
Sama se.
Kuulehan, César. Tiedätkö miksi olet täällä?
- Siksi kai kun pidän maskia. - Ei, vaan koska tapoit jonkun.
Vai etkö muista?
- Sano vain, etkö muista? - Vittu, lopeta!
Meidän on selvitettävä asiat ennen kuin voimme edistyä.
- En halua edistyä! Haluatko vain pysyä putkassa tuppisuuna?
- Emmekö muka nyt puhu? - Kahden kuukauden jälkeen.
- Olen yrittänyt kaksi kuukautta. - Lukisit raportit.
Luin ne. Haluan kuulla asian sinulta. Mieluummin istualtasi.
- Vai aiotko jäädä tänne? - Viihdyn lattialla.
Se on ainut asia, joka vaikuttaa todelliselta.
- Miltä kaikki muu vaikuttaa? - Kaikki muu on valetta.
Kaikki tämä on valetta, sinä myös.
Et edes pukeudu valkoiseen takkiin.
- Pitäisikö? - Lääkärit pukeutuvat niin.
Riisuin sen, jotta unohtaisit minun olevan lääkäri.
- Jotta viihtyisit paremmin kanssani. - Pieleen meni, inhoan näkemistäsikin.
- Nyt kun olemme kavereita... - Minulla ei ole ystäviä.
Kerro mitä tapahtui.
Mitä nopeammin puhut, sitä nopeammin pääset pois.
Hei! Hyvää syntymäpäivää ja kaikkea sitä mitä ihmisillä on tapana sanoa.
Kiitos, kiitos.
- Mistä sinä hänet löysit? - Kirjastosta.
- Hän yritti varastaa kirjani. - Se oli minun.
- Joka tapauksessa, César, Sofía. - Terve.
- Hyvää syntymäpäivää. - Kiitos.
Lahjasi.
- Paljon kiitoksia. - Ostimme sen yhdessä.
Sitten minun täytyy kiittää teitä molempia.
- Lopeta jaarittelu ja avaa se. - Avaan sen mieluummin huomenna.
- Miten vain. Haluatko juotavaa? - Kyllä.
Vien tämän yläkertaan.
Hei.
- Mitä sinä täällä teet? - Hyvää syntymäpäivää, kulta.
Kiitos, mutta en kutsunut sinua juhliin.
Kiva kuulla.
Minäkin ostin lahjan sinulle. Avaisitko sen?
Ei kiitos. Tiedän jo mitä se sisältää.
- Entä viime yö? - Kuule, Nuria.
Tykkään ulos ajamisestasi yhtä vähän kuin tänne tulemisestasikin.
- Täytyykö minun pyytää anteeksi? - Ei.
Sinun täytyy lähteä.
Selvä. Tiedän kyllä mistä on kyse.
Et halua tulla nähdyksi kahdesti saman tytön seurassa. Se tuhoaisi maineesi.
- Tajusit heti. - On joku muukin.
- Niinkö? - Kuka -
on tuo ruskeaverikö jolle puhuit hetki sitten?
Ainakaan hän ei ole halpamainen.
Ihan sama.
Minun ei ole tarpeen näyttäytyä kanssasi.
Pidä minusta kiinni.
Älä nyt.
Pieni suukko vain.
Anna suukko.
Milloin? Perjantainako?
Pärjäätkö viikonlopun ilman minua?
Anteeksi, pitää huolehtia vieraista.
Niin, se ruskeaverikkö näyttää aikaa vievältä tyypiltä.
Aikaa vievältä?
Aivan. Sellaiselta, jolla on vaikeuksia löytää vetoketjusi.
- Hei. - Hei.
- Mitä haluat? - Avata tämän.
Hetkinen. Minä avaan sen.
- Mistä lähtien olet ollut tarjoilija? - Etkö tiedä, että olen tarjoilualalla?
Oletko kunnossa?
- Yritätkö kertoa minun käyttävän kyynärpäätaktiikkaa? - Vähän.
- Minulla on pieni ongelma. Eräs tyttö jahtaa minua. - Ei kai.
- Tarvitsen vähän apua päästäkseni eroon hänestä. - Ja minun pitäisi auttaa.
- Paskat, siinä hän on! - Missä?
Älä katso. Katso tännepäin.
Tässä se on. Niin.
- Niin, niin... - Niin.
- Tässä ollaan. - Tässä ollaan.
Tuota...
Ole kuin meillä olisi kiinnostava keskustelu.
Nyökytä päätäsi, sano kyllä.
Tiedät kyllä.
- Mukava jutella. - Niin. Hän on tulossa tänne.
Voi vittu!
- Mitä sinä teet? - Ole huoleti, ohjaan sinua.
- Eteenpäin. - Hän katosi.
Tässä se on. Mene tuonne.
- Enkä mene. - Minä ainakin menen. Heippa.
- Hän on tuolla. - Senkin...
Nyt olemme turvassa.
- Mutta meillä ei ole mitään juotavaa. - Sinä kai haluat vain jutella kanssani.
Kyllä, sitäkin. Ensin haluan pelastaa nahkani.
- Etkö voi sanoa, ettei kiinnosta? - Hän ei siitä välittäisi. Hän on väsymätön.
- Hänen on varmaan onneton. - Niin, totta kai.
Opiskeletko siis Pelayon lailla draamaa?
- Ainakin tällä hetkellä. - Entä perspektiivipiirustusta?
- Näyttelyä. - Todellako? Haluatko näyttelijäksi?
Minä olen näyttelijä. Haittaako se?
Kyllä. Etkö häpeä?
Miksi minun pitäisi hävetä?
Näyttelijät eivät ole rehellisiä. Pystyt teeskentelemään tunteita, joita sinulla ei ole -
tai joita sinä liioittelet tai keksit. Juuri nytkin voisit ajatella, -
että miten pääsin tuosta tylsästä kaverista eroon.
- Niinkö? - Ja vielä pitopalvelusta, voi itku.
Olet hyvä näyttelijä, joten sitä ei huomaa.
- Hei, Pelayo. - Löysin sinut.
- Tule sisään. - Miten menee?
- Hienosti, olen vain vähän huppelissa. - Kännissä paremminkin.
Miksi sinä olet täällä?
Sofía suojeli minua täällä naispsykopaatilta.
- Hän näytti vaaralliselta. - Varmaan.
- Entäs sinä? - Ryyppään. Naiset eivät vainoa minua.
- Me olemme kuivin suin. - Ota tästä.
- Paskat. - Haen lisää.
Tuon kaikille.
Taidan lähteä.
Miksi?
- Olen juonut liikaa, enkä voi kovin hyvin. - Älä hupsi, nyt vasta aloitetaan.
- Niinhän sinä aloitat. - Pelayo, et voi lähteä.
Olet kunniavieraani.
Olet varsinainen paskiainen.
- Miksi sanoit noin? - Tupa on täynnä naisia.
Menen kuselle ja sinä alat jutella hänelle ja... - Mitä?
- Ei mitään. Minä vaikutan ihan kusipäältä. - Ei. Kerro mistä kenkä puristaa.
- Miksi sinun pitää lyöttäytyä juttusille Sofían kanssa? - Kukaan ei tee niin.
Aivan, olenko muka sokea?
Olet tosiaan kännissä.
Niin olen, mutta sanon silti. Tykkään helvetisti Sofíasta.
Hän saattaa hyvinkin olla unelmieni nainen.
Mutta jos hän pilaa ystävyytemme, hän saa painua helvettiin.
- Minä tunnen samoin. - Totta kai.
Pelayo, minne olet menossa?
- Kotiin. - Nytkö jo?
- Niin, olen umpitunnelissa. - Tulen mukaasi.
- Ei tarvitse. Jää vain. - Oletko sinäkin lähdössä?
- Minun pitää herätä aikaisin. - Voin viedä sinut kotiin myöhemmin.
Jää vain tänne. Olet hyvissä käsissä.
- Mikä hänellä on? - Hän on humalassa.
- Suuttuiko hän meidän vuoksemme? - Ei.
Oletko varma?
Hänkään ei vaikuta järin tyytyväiseltä.
Eikö sinun pitänyt herätä aikaisin?
Teen liikaa vuoksesi tänään.
- Ehkä se tarkoittaa jotain. - Kyllä, että sinulla on otsaa.
Hetkeksi vain, jotta Nuria myöntää tappionsa.
Tämä on kotini.
- Äläkä kehtaakaan nauraa. - Miksi nauraisin?
Ei mitenkään erikoinen, mutta halpa.
- Pidätkö klovneista? - Ne eivät ole klovneja, vaan miimikkoja.
Pancho!
- Minulla on kissa. - Minä inhoan kissoja.
Ne ovat lähes yhtä epärehellisiä kuin näyttelijät.
Väittää tarjoilija.
Millä maksat tämän?
Auttavatko vanhempasi, vai käytkö työssä?
Hän on todella utelias, eikö vain, Pancho? Olen asekauppias.
Kuvitella! Olenkin aina halunnut nähdä miten asekauppiaat elävät.
Nyt tiedät.
Kuinka selittäisin sen sinulle, että ymmärtäisit?
Et kuitenkaan ymmärtäisi, kun en ymmärrä itsekään.
Hän keitti kahvia, ja minä katselin ympärilleni.
Yhtäkkiä minut valtaa se typerä tunne kuten niin monet muutkin. Pidän siitä.
- Mitä tunsit? - Että rakastin häntä.
- Luoja, nolottaa sanoakin se. - Mitä sanoit.
- Sanoin, että pidän kämpästäsi. - Ja minä sinun. Vaihdetaan.
Et pitäisi siitä enää huomisaamuna. Tarkoitin sisustusta.
- Tämä on persoonallisempi ja lämpimämpi. - Lämpimämpikö?
- Jotenkin lämpimämpi. - Aivan.
- Pidätkö asuntoani kylmänä? - Vähän.
- Entä minua? - En tiedä.
Sinusta asuntoni vaikutti kylmältä.
Jos odotat minun listaavan hyveesi, niin huonompi homma.
Luulet olevasi fiksukin.
- Ehkä. - Olet väärässä. En kaipaa listaa hyveistäni.
Et niin, tiedät ne ilmankin. Haluaisit kuitenkin minunkin huomaavan ne.
- Niinhän sinä luulet. - En aio kinata siitä kanssasi.
- Hyvä niin. Häviäisit. - Niinkö?
En minäkään halua kinastella. Ehdotankin tekevämme päinvastoin.
- Emmekö kiistele? - Paljastetaan toistemme viat.
Loistavaa!
- Toivottavasti olet reilu. - Tämä on todellinen sinä.
Minun on valmis.
Vittu!
Noinko sinä minut näet?
- Meninkö liian pitkälle? - Signeeraa se.
Katsotaanpa minua.
Sehän on hieno.
- Se ei ole pilakuva. - Näetkös.
Piirrät hienosti.
- Myyn sen sinulle. - Saituri. Paljonko?
Koska kyse on sinusta, saat sen -
suudelmalla.
Tuo hymy vie minulta hengen.
Olisi todella väärin, jos tekisimme jotain tänään.
- Miksi? - Unohditko Pelayon, -
parhaan ystäväsi?
Hänen ei tarvitse tietää. Sitä paitsi, niin hänkin tekisi.
- Ystävyys näköjään todella merkitsee sinulle jotain. - Kyllä.
Siksi en kertoisi hänelle.
Jotkut ihmiset sanovat voivansa olla onnellisia normaalielämässä.
Mutta "normaali" tarkoittaa eri asioita, riippuen...
- Mitä sinä katselet? - Televisiota.
Esimerkiksi roomalaiset elivät vain 25-vuotiaiksi.
Nykyään elinikä on kolminkertaistunut, joka tarkoittaa...
- Mitä vittua tuo oikein on? - Olen nähnyt tuon.
Se kertoo kryoniikasta.
- Kryo... Mistä? - Kun sinut jäädytetään tai jotain.
Kuten Walt Disney.
Tulipa kylmä!
Sinä senkin!
- Oletko lähdössä? - Menen kotiin. Tässä numeroni.
Mutta soitan huomenna.
Miksi?
Hyvä on, en sitten soita.
- César. - Mitä nyt?
Tule tänne. Haluan kertoa salaisuuden.
Tule tänne.
Hei, rakas.
- Seurasitko minua? - En tietenkään.
Mutta tunsin, että tapaisimme.
- Millainen ruskeaverikkö oli? - Mahtava. Miten niin?
Naamastasi päätellen et maannut hänen kanssaan.
Anna kun arvaan. Et saanut, mutta se ei haittaa.
Sinulla on aikaa odottaa sitä.
Lyön vetoa, että tapaat hänet huomenna.
- Nerokasta. - Eikö olekin? Eikä siinä kaikki.
- Anna tulla? - Minullakin kävi bileissä flaksi.
- Mutta hän ei saanut sitä pystyyn, joten käyn yhä kuumana. - Entä sitten?
Ennen kuin tapaat Miss Universumisi uudestaan, voisit pitää hauskaa.
- Ei, taidan mennä kotiin nukkumaan. - Älä nyt, César. On syntymäpäiväsi.
- Unohda se, menen kotiin. - Mikä nyt, César? Pelkäätkö?
- Haluatko vähän tätä? - Ei kiitos.
Ei enää tarvitse esittää kokematonta.
En tarvitse sitä, jotta minulla olisi hauskaa.
Huomaan kyllä sen.
Tuo ei ole hyvä ajatus.
Tee mitä haluat.
Mitä onni merkitsee sinulle?
- Mitä? - Minulle tämä on sitä.
Saan olla täällä kanssasi. Entäpä sinä?
En jaksa henkeviä keskusteluja juuri nyt.
Ajatuksesi ovat muualla, eikö niin?
Ehkä.
Eräs asia todella häiritsee minua.
- Mikä? - Et tiedä minusta mitään.
Paitsi että nimeni on Nuria ja olen hyvä pano.
- Tuossa oli kaksi tärkeää asiaa. - Et tiedä osoitettani tai puhelinnumeroani.
Jostakinhan meidän on aloitettava. Tulen nyt tutustumaan kotiisi.
Se ei ole kaukana.
Kerro minulle jotain. Uskotko Jumalaan?
- Hei. - Hei.
- Miten menee? - Selvisit kotiin?
Kyllä. Näin kauheaa unta.
Ettet näkisi minua enää.
Niin. Tulen ulos sinun luotasi, menen autooni ja se hullu ämmä on seurannut minua.
- Nuriako? - Niin.
Hän tulee luokseni ja sanoo, "Haluatko kyydin?" Hän jankkaa kunnes en voi sanoa ei.
Menen autoon, hän alkaa kaahata tappaen itsensä.
- Minun ollessa autossa. - Kauheaa.
Mutta pahinta on, että kasvoni tuhoutuvat täysin, -
kuten "Oopperan Kummituksella".
En voinut herätä. Olin hirviö.
Olet hirviö joka tapauksessa.
- Niinkö? - Niin. Minäkin olen hirviö.
Katso.
Missä kunnossa asuntosi oli? Oliko siellä vielä joku?
Missä?
Asunnossasi. Siellä oli bileet, muistatko?
Bileetkö?
Unelmointi on perseestä.
Ellei unelma ole hyvä.
Leikkiviä lapsia puistossa, tyttö joka rakastaa sinua.
Juuri siksi. Sitten heräät ja haluat kuolla.
Aluksi minulla ei ollut edes voimia reagoida.
- Olin kolme viikkoa koomassa. - Sinulla oli onnea.
Olisit voinut kuolla kuten Nuria.
Mitä sitten? Se olisi ollut parempi.
- Näitkö hänen ruumiinsa? Minä en nähnyt. - Uskotko ettei hän kuollut?
Olen kuin sinä.
Uskon vain mitä näen.
- César, näyttäisitkö kasvosi? - Miksi?
Sinä olit onnettomuudessa. On totta, -
että olit muodoton, muttet ole enää. Ota se pois.
Lääkärit paikkasivat sinut. He eivät aavistaneetkaan, -
että et menettänyt onnettomuudessa vain ihoa ja lihaksia.
Isku oli niin kova, että se aiheutti useita kallonmurtumia.
Vahvistamalla luurakenteen metallilangalla ja sitten kiinnittämällä lihakset uudelleen, -
- voimme palauttaa kaiken entiselleen. - Hyvä, mutta tuossa ei ole mitään uutta.
Se on selitetty minulle jo 150 kertaa, mutta ette kerro milloin operoidaan.
- Olen odottanut kaksi kuukautta. - Olemmehan operoineet kolme kertaa.
En kutsuisi tätä operoinniksi, vaan...
En tiedä miksi sitä sanoisin.
Symmetria ei ole täydellinen, -
mutta se mitä kasvoillesi tehtiin, on jos saan sanoa, ammattilaisen työtä.
- Emme voi työstää ihoa joka on silkkaa arpea. - On oltava jokin keino.
- Mikä? - "Mikä?"
Tehän tässä lääkäreitä olette. Ihonsiirto, mitä vain!
Sidekudos tuottaa ongelmia, jos operoimme jälleen, -
voimme aiheuttaa lisää vahinkoa.
Se vaatii millimetrin tarkkuutta -
ja tänä päivänä se on mahdotonta.
Kuulkaahan nyt, en ole idiootti.
Nykyään ihmiset muokkaavat rintojaan.
Heillä on hiuslisäkkeitä. He vaihtavat jopa ihonväriään.
Yritättekö sanoa, että 2000-luvun kynnyksellä ette helposti pysty korjaamaan tätä tunarointia?
- Se ei ole niin helppoa, César. Muista... - Älä kohtele minua alentuvasti!
Älä kohtele minua kuin lasta!
En ole kuka tahansa potilas ja tämä on yksityinen sairaala.
Olen valmis maksamaan mitä vain.
Te olette johdossa. Teidän sanotaan olevan alanne paras.
Keksi jotain ja kokeile sitä minuun.
Olen nähnyt potilaita joiden kasvot ovat tuhoutuneet kokonaan, -
jotka eivät pysty edes puhumaan. Sinulla on ainakin näköaisti tallella.
Mitä hyötyä siitä on?
Aina kun katson peiliin, haluan kuolla.
Tilasi ei ole noin vakava. Yritä hyväksyä se.
Entä kuka hyväksyy minut?
Selitätkö sinä sen ihmisille, jotka tuijottavat minua kadulla?
Kerrotko heille, ettei ulkonäkö ole tärkeää, että kauneus on sisäistä?
Haluaisimme näyttää sinulle jotain.
- Mikä tämä on? - Kasvoproteesi.
Käytämme sitä sinun kaltaisissasi äärimmäisissä tapauksissa.
- Tämä on täyttä paskaa! - Se ei ole paras ratkaisu, -
mutta se on parasta mihin nyt pystymme.
Haluan kasvot, enkä naamaria!
Emme tee ihmeitä.
Siinä kaikki mitä se paskiainen sanoi.
Mutta lopulta he tekivät.
- Tekivät mitä? - Ihmeen.
Niin kai.
Kai? Asia joko on niin tai ei ole. Tekivätkö he sen vai eivät?
Olen väsynyt. Voisitko lähteä?
Tulen tiistaina. Haluatko jotain?
- En. - Selvä. Nähdään tiistaina.
Lehtiö ja kynä. Älä kerro heille. En halua olla heille mitään velkaa.
Olenko muuttunut niin paljon? Koska minä ainakin tunnistan sinut.
Kuinka voit?
"Kuinka voit?"
Näyttelet nyt jotain, mutten tiedä mitä. Huulesi hymyilevät, -
- mutta silmäsi pelkäävät. - Mitä?
Olet hyvä näyttelijä.
- Kysyin kuinka voit, etkä vastannut. - Olen elossa. Kuinka muutenkaan?
Ja olen väsynyt. Väsynyt odottamaan edes sanoaksesi, "Huonoa tuuria".
- Minulla oli kiireitä. - Ja paskat!
Pelkäsin että tunnet olosi epämukavaksi jos soitan.
Pelkäsit että tunnet itse olosi epämukavaksi.
Pelkäsit ettet voi katsoa kasvojani, kuten nyt.
Se ei ole totta.
- Olen usein uneksinut tästä hetkestä. - Mistä hetkestä?
Hetkestä, kun tapaamme jälleen.
Unessani olimme juuri näin. Täällä -
puistossa.
Vaikka kaikki ei ollut samoin.
Mikä?
Ei satanut.
- Minun on mentävä. - Mitä teet huomeniltana?
- Opiskelen. Minulla on kiire. - On perjantai, voisimme tavata.
- Minulla on paljon tekemistä. - Hyvä on. Nähdään.
César!
Tapaamme, jos haluat.
Jos sinä haluat.
Heti pienimmänkin kuoleman vaaran uhatessa, vakautus- ja kuljetusryhmä ryhtyvät toimeen.
Kun asiakas on virallisesti todettu kuolleeksi, -
hänet laitetaan säilytyskapseliin -
ja kuljetusjärjestelyt selvitetään.
Säilytyspaikassa Arizonassa, -
joukko spesialisteja jäädyttää ruumiin.
Muiden toimenpiteiden ohella, veri korvataan yhdisteellä, joka säilyttää solut.
Lopuksi asiakas laitetaan kapseliin -
jossa häntä säilytetään kunnes lääketiede voi parantaa hänet.
Rehellisesti sanottuna, minun on mietittävä sitä. Ajatusta on vaikea hyväksyä.
Kuinka meidän tulisi nähdä se?
Olemme eittämättä ison kehitysaskeleen kynnyksellä.
Se on uusi haaste ihmiskunnalle.
On ymmärrettävää, että ensi reaktio on vastustus.
Nyt meillä on syy tehdä se. Meillä on tarvittava teknologia.
Mutta ennen kaikkea, olemme eettisesti kypsiä -
ymmärtämään mitä tämä merkitsee -
ihmisen tulevalle kehitykselle -
ja lopettaa ne mielettömät antiikinajoilta peräisin olevat tabut.
Kiitos teille kommenteistanne. Kiitokset myös yleisöllemme...
- Hei. - Hei.
- Mikä tuo on? - Paska juttu, vai mitä?
Mutta minua kehotettiin pitämään sitä tartunnan varalta.
Poju, miten menee?
- Väittelin lääkäreiden kanssa koko päivän. - Sinun pitäisi käydä ulkona useammin.
- Yritän. Mitä juotte? - Rommikolaa, maistuuko?
- Kyllä. - Käyn hakemassa.
Käyn vessassa.
Ota tuo pois.
Miksi?
Etkö tajua, ettet voi piilottaa kasvojasi?
- Sanoinhan jo, se on tartuntojen varalta. - Totta kai.
Jos se vaivaa sinua, niin lähde. Kukaan ei pyytänyt sinua tänne.
- Sofía pyysi. - Mitä?
- Hän ei halunnut olla yksin kanssasi. - Miksei?
- Tuotat hänelle kärsimystä. - Minä tässä kärsin.
Puhu psykologille, tai minulle.
Älä pura sitä tyttöön, jonka kerran tapasit.
Niinkö hän sanoi?
Sanoiko hän niin?
- Ämmä! - Tule takaisin!
- Viski ja kokis. - Mitä viskiä?
Mitä sanoit?
Mitä viskiä?
Miksi et kysy sitä päin naamaa, paskiainen?
Ballantine's.
- Samanlainen. - Ei, talo tarjoaa tämän.
- Miksi? - Muuten vain.
Korjauta naamasi!
- Hei. - Hei.
Missä olit?
Siellä täällä.
Pelayo lähti etsimään sinua.
- Ja minä tulin etsimään sinua. - Miksi?
Koska... Ei miksikään.
Koska... Tarjotakseni paukut.
- Haluatko juotavaa? - Ei kiitos.
Yritätkö vihjailla, että olen kännissä?
Minulla on kuule ongelma.
Eräs tyttö jahtaa minua ja tarvitsen apua päästäkseni eroon hänestä.
Voi paskan paska! Hän on tulossa tänne.
Älä katso, mutta hän on tulossa tänne.
Juttele kuin häntä ei olisikaan. Ei vaan, kuin minä olisin tässä.
Jatka keskustelua. Meillä on mukava keskustelu meneillään.
Meillä on tässä vain pikku keskustelu elämästä.
Nyt saa riittää!
Missä helvetissä olit?
Vähän joka paikassa.
Minä lähden, olen väsynyt. Jääkää te tänne, jos haluatte.
Jatkan tästä yksin.
- Vien sinut kotiin. - Ei, asun ihan lähellä.
- Minulla on moottoripyörä. - Ei.
- Älä ole typerä! - Anna olla, Pelayo.
- Hän haluaa mennä yksin. - Pää kiinni, olet kännissä.
Saatan ollakin, mutta en ole idiootti.
- Sitä paitsi, en ole humalassa. - Ei sinun tarvitse vaivautua.
- Kuten haluat. - Sinä tässä kännissä olet.
Me soitamme ja tavataan joskus toiste.
Hyvä on, mennään vaikka elokuviin.
- Kuulitko? - Hienoa!
Siinä kaikki sitten.
Älä suutele minua. Saatat saada myrkytyksen viinan höyryistä.
- Tapaamme pian. - Totta kai.
Tapaamme pian.
Lämmin ilta.
No...
Minun täytyy mennä.
- Minne olet menossa? - Muistin juuri, että pyöräni on täällä.
- Tulen kanssasi. - Ei, miksi? Olet jo melkein kotona.
- Nähdään huomenna. - Pelayo, odota vähän.
Mitä?
En tiedä.
Juot liikaa. Jutellaan huomenna, jos haluat.
- Toivottavasti olen huomenna kuollut. - Et ole. Sinä tarvitset vain lepoa.
Pelayo!
Olet paras kaverini.
Paskiainen!
Avaa silmäsi.
César.
Minä tässä.
Sofía.
- Mitä sinä täällä teet? - Unohda minut.
Miksi?
Rakastan sinua.
Tule.
- Mikä on vialla? - Ei mikään.
En vieläkään pysty uskomaan, että tämä on oikeasti totta.
- Missä Pelayo on? - En tiedä. Eikö hän lähtenyt kanssasi?
Lähti. Totta kai.
Ala tulla.
Taivas, mikä tunne!
Mikä?
Oletko koskaan kokenut, että olet elänyt saman hetken ennenkin?
Kyllä.
Mistähän se johtuu?
Sanotaan, että aivojen virhetoiminnasta.
Olen ollut täällä aiemmin.
Se menee normaalisti ohi muutamassa sekunnissa.
Toivottavasti se ei mene.
Olet saanut aikasi kulumaan.
Siinä kaikki mitä on.
Kaunis. Onko se Sofía?
Kuinka kauan minun pitää olla täällä?
Mahdotonta sanoa.
Tämä paikka voittaa pahimmatkin painajaiseni.
Tämä on vain psyykkinen pakkotyölaitos. Ei sen kummempaa.
- Minun ei pitäisi olla täällä. - Sinua syytetään murhasta.
- En edes tiedä mitä tein. - Kerro jotain.
- Merkitseekö nimi Eli sinulle mitään? - Eli?
- Tunnetko sen nimistä tyttöä? - En. Miten niin?
Vaikutit toistelevan sitä viime yönä.
Taisin nähdä unta.
- Millaista unta? - En muista.
- Se voi olla tärkeää. - Mitä tärkeää siinä on?
Voin näyttää toteen ettet tiennyt mitä teit, mutta ensin kaikelle pitää löytää jokin selitys.
Ei ole mitään selitystä. Minähän sanoin jo.
Millaista unta näit?
En tiedä.
Muistan vain pätkiä.
Aluksi olen jonkinlaisessa toimistossa.
Sihteeri opastaa minut toiseen toimistoon.
Siellä on kuva miehestä auringonlaskussa.
Sitten... En tiedä.
- Minulle näytetään paljon papereita. - Mitä papereita?
En tiedä.
Mutta minä allekirjoitan ne.
- Onko toimisto yhtiössäsi? - Ei. En tunne sitä.
Näetkö unta paikasta, jossa et ole ikinä ollut?
Kyllä. Se on yleistä, eikö vain?
Ovatko ne samoja papereita joita allekirjoitit lääkäreiden luona?
Ei. Se mitä lääkärillä tapahtui, oli järjetöntä.
- Miksi? - Minut hälytettiin sairaalaan.
Kun saavuin, koko leikkausosasto oli odottamassa.
Kuukausia nuo kasvot olivat tuijottaneet minua välinpitämättömästi.
Nyt he kaikki hymyilivät.
Sama kusipää puhui leikkauksesta, joka sanoi minua toivottomaksi tapaukseksi.
Klinikalle oli saatu uusi mullistava systeemi.
He sanoivat, että kahdessa viikossa kasvoni olisivat entisellään.
- Etkö uskonut heitä? - En aluksi.
Luulin sitä keinoksi pumpata lisää rahaa minulta.
Mutta minulle esiteltiin kaikki käytettävät laitteet.
Se vaikutti aivan tieteistarinalta.
Näin vain kaapeleita, kytkimiä ja monitoreja.
Oikeasti en todella käsittänyt, mitä he aikoivat tehdä.
Luulin, ettei minulla ole mitään menetettävää. He tekivät nenän muovausleikkauksen, -
rasvaimuja, hiussiirrännäisiä, mutta leikkaus oli paljon monimutkaisempi.
Vajaassa viikossa elämäni muuttui täysin.
Ensin makasin sammuneena odottamassa kuolemaa.
Seuraavana aamuna unelmani toteutuivat kuten elokuvissa.
Sofía rakasti minua, ja lääkärit löysivät ihmeparannuksen.
Ei ihme, että olin epäluuloinen.
Epäluuloinenko? Kenestä tai mistä?
En tiedä.
Elämästä ei koskaan tiedä. Onni tulee kun sitä vähiten odottaa.
Tunsin kerran kaverin, joka oli täysin yksin.
Pian hänellä oli vaimo ja kaksi tytärtä.
Vittu, sinulla on käsittämättömiä ajatuksia onnesta.
Se riippuu jokaisesta itsestään. Mitä onni merkitsee sinulle?
Älä kysy enää typeriä kysymyksiä.
Mutta silloin olit onnellinen. Vai olitko?
Mitä sitten? Elämäni on nyt täyttä paskaa.
Voin vain syödä, paskoa, nukkua ja haaveilla menneitä.
Hyvä että sinä muistat.
No?
- No, mitä? - Proteesi poistettiin tänään.
Niin poistettiin.
Ja?
- Korvani ainakin ovat oikeassa paikassa. - Cèsar, älä pelottele minua.
- Ota proteesi pois. - Ota itse.
Kuinka he tekivät sen?
Odota.
Haluan vain sanoa, että rakastan sinua.
Sinä etenet liian nopeasti, -
huomioon ottaen, että tapasimme eilen.
- Eilen? - Syntymäpäiväni, etkö muista?
Tapasin uskomattoman tytön. Hänen nimensä oli Sofía.
Tänään minusta oli mahtavaa herätä sen tytön viereltä.
Mitä nyt?
Jos haluat minun liikkuvan, sinun pitää laittaa kolikko.
Osaamme arvostaa hyviä aikoja vasta sitten kun ne ovat ohi.
Ehkä juuri siksi ne ovat hyviä aikoja. Emme lakkaa ajattelemasta niitä.
- Ehkäpä. - Mitä Pelayolle tapahtui?
- Mikä maksaa? - Odota vähän.
- Valmis. - Oli aikakin.
- Haluatko jotain muuta? - Ei kiitos.
- Mitä kuuluu, Pelayo? - Hyvää.
Mitä kuuluu, Pelayo?
Hyvää.
Niinpä.
Asiat eivät ole niin perseellään kuin miltä näyttävät.
Sinä kumminkin voitat aina, senkin paskiainen.
- Eikä Sofía nyt niin ihana ole. - Sanoit hänen olevan se oikea.
Todellako?
Olin kännissä.
Olemme kuitenkin kavereita.
Paskiainen!
- Mitä kasvoillasi on? - Mitä?
- Hemmetti, haava aukesi. - Mitä tarkoitat?
Vitun idiootti.
Mikä hätänä?
Vihaan unia.
Sinä kutitat minua.
Mikä hätänä?
Mitä nyt?
- Missä Sofía on? - Mitä?
Mitä olet tehnyt Sofíalle?
- Minä olen Sofía. - Senkin narttu!
- Olet hullu. - Missä hän on?
Soitan kohta poliisille. Olet pulassa, jos Sofía ei ilmaannu.
- Sinä siis selviydyit onnettomuudesta. - Mistä onnettomuudesta?
- Kenen ruumis se oli? - En ole ollut onnettomuudessa.
Se ei ollut onnettomuus vaan murhayritys. Sääli ettet nähnyt kasvojani, narttu!
- Miksi teet tämän? Olenko muuttunut? - Et lainkaan.
Olet sama mielipuoli, joka tuli kuokkimaan juhliini.
Olen Sofía, tyttö jonka kanssa juuri rakastelit.
Älä väitä olevasi Sofía, kuulitko? Älä lausu hänen nimeään!
Sinä et kertoisi missä hän on.
Et kertoisi ikinä.
Cèsar...
Minä rakastan sinua.
- Hei. - Hei.
Voit mennä. Minä hoidan tämän.
No niin.
Selvitetäänpä tämä.
- Missä olitte viime yönä? - Kerroin jo, että kotona.
- Siis kotona. Kenen kanssa? - Erään tytön kanssa.
Hänenkö kanssaan, jota juuri kuulustelin?
- Ei se ollut hän, vaan Sofía. - Tyttö jonka kanssa puhuin, oli Sofía.
- Niin hän väittää, mutta se on vale. - Kuka hän sitten on?
- Hän on... Nuria. - Nuria? Kuka Nuria?
- En tiedä. Hän ei kertonut sukunimeään. - Kerrataanpa.
Olit kotonasi Sofía nimisen tytön kanssa, kun…
- Palaan vessasta, ja hän on Sofían paikalla. - Missä Sofía sitten on?
Kysy Nurialta, hän inttää olevansa Sofía.
- Etkö tiedä hänen sukunimeään? - Kumpaa uskot, minua vai häntä?
Kuulehan nyt, tytön paperit ovat kunnossa. Päästimme hänet vapaaksi.
- Teitte mitä? - Takaan, että hänen nimensä on Sofía.
Sofía Cueto. Hän asuu osoitteessa Qulròs-katu 2.
- Ei! - Mitä, ei?
Asuu kyllä, mutta hän on eri tyttö. Minä tunnen oikean Sofían.
Sano sitten missä hän on. Koska virallisesti tyttö josta puhut, -
on olemassa vain mielikuvituksessasi.
- Uskomatonta. - Vielä eräs asia.
Näytti siltä, että tyttöä oli lyöty.
Hän tunkeutui asuntooni syrjäyttääkseen tyttöystävääni.
En tiedä miksi, mutta hän ei nosta syytettä.
- Vitun hienoa! Nyt hänestä tulikin uhri! - Kerrohan, oletko pilvessä.
- Luoja! - Olit psykiatrisessa hoidossa.
Kasvoni tuhoutuivat auto-onnettomuudessa hänen takiaan.
- Kasvoissasi ei ole mitään vikaa. - Koska...
Ei sillä ole väliä. Minulla ei ole muuta sanottavaa.
Nuori mies.
Minä neuvoisin sinua käymään psykiatrilla.
Oletko ihan kaheli? Mitä vittua tämä on?
- Mitä tarkoitat? - Jos halusit tuhota suhteesi häneen, -
niin siihen on parempiakin keinoja.
- Pysy kaukana Sofíasta! - Hän ei ole Sofía, vaan Nuria!
- Nuria on kuollut! - Rauhoittukaa, tai vietätte yönne putkassa!
Älä enää ikinä puhu minulle!
En tiedä mitä poliisit sinulle sanoivat, mutta Nuria on hengissä.
En kuullut tätä poliiseilta, vaan Sofíalta.
- Sinäkö soitit hänelle? - Anna olla.
Se ei ollut Sofía. Nuria osaa imitoida häntä. Hän hanki Sofían henkkarit ja asunnon.
En soittanut, vaan pistäydyin hänen luonaan.
Hän näytti tältä.
Kiva kuva, vai mitä? Eikö hän muka ole Sofía?
Mutta tuo... Onko tämä joku pila?
- Sinä olet hullu. - Olenko minä hullu?
Minäkö olen hullu?
Te olette hulluja! Olette kaikki hulluja!
Päästä irti!
Taivas, mistä oikein on kyse? Onko hän partnerini?
He maksoivat sinulle. Tämä on salajuoni.
Et ole ollut kunnossa onnettomuuden jälkeen.
Haista vittu!
Tarkoitatko...
Tarkoitatko, että jahtasit tätä tyttöä sinä iltana?
- Onko tämä sama tyttö? - On.
Ja sinä valloitit hänet.
Sinä tarvitset psykiatria!
Onko ongelmia?
- Nyt ei oikein huvita... - Tähän kaikkeen on selitys.
César.
Kuka olet?
- Olet nähnyt minut TV:ssä. - Mitä haluat?
Tulin auttamaan sinua. Kaikkein tärkeintä on, että rauhoitut.
- Vai rauhoittua. - Sinun täytyy päästä pelkojesi yli -
ja hallita itsesi.
- Mitä tarkoitat, voin mainiosti? - Onko joku väittänyt jotain muuta?
Kaikki. Aivan kaikki. He pitävät minua hulluna.
Et ole hullu.
Mutta mitä jos sanoisin, että näit unta?
- Ei, ei... - Miksi ei?
- Tiedän mikä on todellista, kuten tämä hetki. - Mistä tiedät?
- Näet unta hereillä ollessasi. - Tiedän vain.
- Uneni ovat paljon yksinkertaisempia. - Unet eivät ole yksinkertaisia.
Katso noita ihmisiä.
He näyttävät puhuvan omista asioistaan tietämättöminä sinusta.
He voivat kuitenkin olla siinä, koska sinä halusit niin.
Kaiken lisäksi voisit laittaa heidät palvelemaan tai tuhoamaan sinut.
Haluan, että he ovat hiljaa, sinä myös.
Huomasitko?
Mitä on tekeillä?
- Kertokaa minulle totuus! - Totuusko?
Ehkä et kestäisi sitä.
Sen täytyi olla ansa, jokin juoni ajaa minut hulluksi.
Kaikki olivat mukana, Nuria, Pelayo, poliisi ja se äijä baarista.
- Kuka hän oli. - En tiedä.
- Näit hänet TV:ssä, missä ohjelmassa? - En tiedä.
En tiedä. Siinä jossa kerrottiin kuolleen jäädyttämisestä.
- Kuolleen jäädyttämisestä? - Kryoniikasta.
Kuten Walt Disneylle tehtiin.
Ehkä voin auttaa sinua muistamaan.
Onko siitä jotain haittaa?
Käy makuulle.
- Mikä tuo on? - Ruisku.
- Rentoudu. - Kättäni kirvelee.
- Se johtuu rauhoituslääkkeestä. - Minkä takia?
Tämä on täyttä paskaa.
Et olisi täällä, jos olisit luottanut psykiatreihin.
Tuo sormi -
- hermostuttaa minua. - Älä pelkää.
- En pelkää. - Ole hiljaa ja keskity.
Vittu.
- Minua huimaa. - Näkemiin, César.
Hyvä. Voisitko nyt kertoa siitä unesta?
Uni.
- Unessani ei sada. - Unesta toimistossa.
- Eli. - Niin juuri, kuka on Eli?
- Sihteeri. - Onko Eli sihteeri?
Hän pyytää minut sisään. He odottavat minua.
Ketkä?
- Ranskalainen TV:stä - Istu, ole hyvä.
Sopimus.
- Eli... César, kuka on Eli?
Et kadu tätä. Allekirjoita.
- Mitä allekirjoitat? - Eli haluaa nähdä kaiken.
Mitä allekirjoitit?
Mikä nyt? Mikä hätänä, César?
- Miksi itket? - Minä kuolen.
Etkä kuole.
- En tiedä kuinka monta. - Kuinka monta, mitä?
- Pilleriä. - Otitko pillereitä?
- Montako pitäisi ottaa? - Mielialalääkkeitäkö?
- En halua. - Kun lasken kolmeen, heräät.
Yksi. Kaksi.
Uskoin sinun tähän saakka puhuneen totta.
- Mitä tarkoitat? - Sanoit ettet käyttänyt mitään.
César, kysyn viimeisen kerran. Käytitkö huumeita?
- Vittu! Miksi kaikki... - Lopeta teeskentely ja kerro totuus!
- Minun pitää tietää mitä otit. - En mitään.
Etkö ymmärrä? Lääkkeet ovat voineet vahingoittaa aivojasi.
- En käyttänyt mitään. - Sanoit käyttäneesi.
Se oli vain unta. Miksi teet kärpäsestä härkäsen?
Etkö erota unta ja todellisuutta? Minä erotan.
Niinkö? Älä naurata.
Ruumiit heräävät eloon, ihmisiä katoaa ympäriltäsi, Oopperan Kummitus.
Kerro yksi asia. Muistatko mitä teit Sofíalle?
- Se ei ollut Sofía. - Sama se. Mitä teit hänelle?
Muistatko?
Laupias taivas!
Mitä oikein hommaat? Luulin sinua varkaaksi.
Kuka olet?
Olen Sofía.
Sofía.
Et ole Sofía.
César, tämä kaikki päättyy pian. Sitten olemme taas yhdessä.
Unohdat Nurian, enkä minä pelkää sinua.
- Minulla on jano. - Haen vettä.
Sofía.
Niin, César. Minä olen Sofía.
Minä olen Sofía.
Haluan nähdä sinut.
Haluan nähdä sinut!
Toisinaan olet unessasi jonkun kanssa. Esimerkiksi isäsi kanssa.
Äkkiä hän muuttuukin äidiksesi ja sitten lehtimyyjäksi.
Luulet kuitenkin yhä puhuvasi saman henkilön kanssa.
Luulet olevasi kotona, mutta yhtäkkiä huomaat olevasi koulussa, -
sairaalassa tai vankilassa.
Sellaisia unet ovat.
Toisinaan taas mieli toimii kuin se olisi ollut unta.
- Tiedätkö mitä sekapäisyys on? - Voi vittu!
Pidä vain minua tyhmänä jos haluat, mutta tämä ei ole sekapäisyyttä!
Mitä tämä sitten on? Sano sinä, koska minä en tiedä.
En tiedä mitä täällä on tai miksi tapoit tyttöystäväsi.
En tunne Eliä tai sitä miestä TV:stä. En tiedä mitään.
Keksimme sen yhdessä.
Jatkatko tätä siis oikeudenkäynnin jälkeen?
Etkö inhoa minun näkemistänikin?
- Miten ajat asiaa oikeudessa? - Miksi kysyt?
Alustava käsittely on ensi viikolla.
Tilapäinen sakapäisyys. Se on paras vaihtoehto.
Sittenkin, vaikka siitä ei olisi juuri apua. He eivät usko minua.
- Minäkään en usko siihen. - Mitä sitten uskot?
Olet vakavasti sairas ja sinun pitäisi olla täällä pitkään.
Ole huoleti. Saan vähintään 20 vuotta.
César. Vaikka et uskoisikaan, minä välitän sinusta paljon.
Kuulehan, poika. Tapauksesi kiinnostaa minua. Olen pahoillani tapahtuneesta.
Luulin jopa jonkun pilailevan kustannuksellasi, mutta en voi, enkä saa ylittää velvollisuuksiani.
- Olen vain psykiatri. - Et näytä siltä.
- Miltä sitten näytän? - Isältäni. Alati saarnaamassa minulle.
Isäsi on kuollut.
Juuri niin.
Muuten, mitä sille miehelle tapahtui jolla oli vaimo ja kaksi tytärtä?
En tiedä. En ole nähnyt häntä. Noudata neuvoani ja hanki asianajaja.
Hyvästi, César.
Hyvästi.
Esimerkiksi roomalaiset elivät vain 25-vuotiaiksi.
Kenellä on kaukosäädin?
Anna se tänne!
Ota se häneltä!
Mitä nyt?
Täällä on tietokone liitettynä internetiin.
Minun annetaan käyttää sitä vain sinun seurassasi.
- Miksi haluat internetiin? - Tiedän mikä Eli on.
- Odota! - Eli ei ole ihminen, vaan yhtiö.
- Mistä tiedät? - Se ei ole Eli, vaan L, E.
Ne ovat amerikkalaisen yhtiön alkukirjaimet.
- Mitä teet? - Tarkistan hakukoneella.
Se kertoo meille kaiken L.E:stä.
Paska!
- Se kestää ikäisyyden. - Ei, odota.
Life Extension.
Vittu! Tuntuu kuin olisin tehnyt tämän ennenkin.
Aivojen toimintahäiriö. Virhe aivoissa.
Ei tällä kertaa. Voi jumalauta!
- Siinä se on. - Se kuva unessasi?
Minun on täytynyt nähdä se ennen kuin näin unta siitä, eikö niin?
- Cryonics. Kryoniikka. - Tulostan tämän.
Odota vähän. En ymmärrä miten tämä liittyy sinuun.
Selitys löytyy täältä. Katso, Madridissa on myös toimisto.
- Minä menen tutkimaan sitä. - Ei! Minun on päästävä mukaan.
- Minä en saa sinua ulos täältä. - Pääsisin valvonnanalaisena.
- Keksi joku veruke. - Se on vaikeaa.
- Kyllä sinä siihen pystyt. - Tiedät jotain muutakin, vai mitä?
- En tiedä mitään. Se on vain aavistus. - Millainen aavistus.
Minun on jotenkin päästävä sinne.
Tehdäänpä asiat selväksi. Olemme ulkona ja olen aseistautunut.
Minun tehtäväni on estää sinua tekemästä mitään typerää. Ammun, jos yrität jotain.
Olen ollut täällä ennenkin.
- Seuratkaa minua. - Liikettä.
Teillä 20 minuuttia aikaa.
Tämä on ihan kuin unessani.
Hyvää huomenta, miten voin auttaa?
Tuota, meillä on asiaa herra Duvernoisille.
Hän on poikani.
Hän on aika ujo.
Herra Duvernois ei ole nyt paikalla, mutta tiedättekö mitä kryoniikka on?
- Enemmän tai vähemmän. - Voitte tutustua esitteisiin odottaessanne.
- Eräs työtoverini tulee pian luoksenne. - Kiitos.
Rajaton elämä. Huominen on kaukana tulevaisuudessa.
Onko tämä jokin lahko?
Kryoniikan tarkoituksena on säilöä solujen rakenne.
Se on potilaillemme silta tulevaisuuden lääketieteeseen, joka herättää heidät henkiin.
Voit ostaa ikuisen elämän.
- Jules Vernellekin naurettiin. - César, tuo on täysin mahdotonta.
Mitä voit tietää tulevaisuudesta? He lupaavat kuolemattomuuden kuten kirkkokin.
Paitsi että he ovat puoskareita, eivätkä pappeja.
Kuinka olet sekaantunut asiaan? Sinua ei ole jäädytetty. Olet hengissä.
Tässä sopimus, jos haluat katsoa sitä.
Menettely on hyvin yksinkertainen. Voit kuolla milloin tahansa.
Tänään, huomenna, 20 vuodessa, sillä ei ole meille väliä.
Kun sinut julistetaan virallisesti kuolleeksi, siirrämme ruumiisi säilöön Arizonaan.
Siellä se on jäädytettynä miinus 78 asteessa. Tämä "totaalinen tauko" maksaa 240 000 dollaria.
Jäädytys maksaa 30 000 dollaria ja loput menevät sijoitusrahastoon, -
jolla kustannetaan ylläpito ja -
- elvytys kun se on mahdollista. - Jos se on mahdollista.
Uskomme että kuolleen herättäminen on mahdollista.
- Mikä tämä on? - Mikä?
Pykälä 14. Keinotekoinen aistihavainto.
Se on edistysaskel joka ei ole vielä aivan valmis.
Katso. Tässä on elämä.
Syntymä ja kuolema.
Sanotaan vaikka, että olet parantumattomasti sairas.
Haluaisit elää nyt, etkä tulevaisuudessa.
Sellainen ei kiinnosta sinua. Haluat elää nyt.
Kuolet ja me jäädytämme sinut.
Kun voimme elvyttää sinut, saamme elämäsi -
unikuvana.
- Untako? - Kaikki näyttää aidolta.
Perheesi, kaverisi, kotikaupunki, maailma, jopa tämä toimisto.
Mutta se on virtuaalitodellisuutta. Saamme sinut myös unohtamaan kuolemasi.
Allekirjoitit sellaisen sopimuksen.
- Kuinka? - Helposti.
Pyyhkimällä sen muististasi. Elät kuin mitään ei olisi tapahtunut.
Kaikkein parasta siinä on, että voit elää juuri niin kuin tahdot.
- Sinä päätät kaikesta. - Mutta -
mitä jos tapahtuisi virheitä? Mitä jos unesta tulisi painajainen.
Alitajunta voi aina tehdä tepposia, mutta emme ole vastuuttomia.
Tämä on kunniallinen yhtiö ja -
virtuaalitodellisuus avaa huikeita mahdollisuuksia.
Kuulehan.
Puhun suoraan.
14 pykälän hyväksyminen on kuin astuisi paratiisiin.
Sitä on vaikea uskoa, mutta naurettiinhan Jules Vernellekin.
Anteeksi.
- Minne sinulla on kiire? - Vessaan.
- Älä hosu. - Minä menen mukaan.
Ole huoleti, hän voi vain pahoin.
César, rauhoitu.
- Tämä on unta. Se on ainoa selitys. - Se mitä hän sanoi, on mahdotonta.
Kenties 20. vuosisadalla, mutta ei ehkä 30.vuosisadalla.
- Ehkä ei, mutta nyt on vuosi 1997. - Siltä se näyttää.
- Olen ostanut tämän illuusion. - Kuuntele!
Jos tämä on unta, minua ei ole olemassa!
- Minä vain kuvittelen sinut. - Ei!
- César, olen olemassa. - Mistä minä sen tietäisin?
Etkö erota unta todellisuudesta? Onko tämä muka unta? Onko tämä unta?
- Olen väsynyt tähän juttuun. - Ei ole mitään juttua.
En tappanut ketään, tämä on vain painajainen.
Vitut siitä, luota minuun! Tämä ei ole unta.
- He tekivät virheen. - Ketkä?
En tiedä, mutta he sekoittivat Sofían ja Nurian! Enkä tunnista omia kasvojani.
En jaksa kuunnella enää! Kasvosi ovat kunnossa.
Piiloudut kuin lapsi maskin taakse.
- Ota se pois! - En halua nähdä kasvojani!
En välitä siitä. Haluan nähdä sinut.
Etkö käsitä? Tämä kaikki on minun untani!
Sano se vielä kerran, niin suljen sinut mielisairaalaan.
Näytä heti kasvosi. Olet sen velkaa.
César, -
katso peiliin ja sano oletko mielestäsi ruma.
Luoja! Miksi näet olemattomia?
- Näytät hyvältä. - Olen hirviö!
Mitä tarkoitat? Kuka vain haluaisi kasvosi.
Näytät normaalilta. Tai ei aivan, olet komea!
César, kuuntele. Ehkä tämä on kuin anoreksia.
Jotkut tytöt uskovat olevansa lihavia ja käyttäytyvät hölmösti. César!
Haluan herätä!
- Seis! - Haluan herätä!
Vittu!
Paskat!
- Pysähdy! - Älä ammu!
Tämä on painajainen!
Sinä siellä! Odota vähän! Et saa lähteä!
Seis!
Hetkinen!
Tämä on vain unta.
Tämä on unta!
Liikkumatta!
Pudota ase!
- Haluan herätä! - Älä liiku!
Haluan herätä!
Antonio.
Antonio!
Mitä?
Sinä rusennat minut.
Minun on parempi olla liikkumatta. Minua on ammuttu selkään.
Mistä tiedät?
No...
Koska...
Mitä tämä on? Mitä vittua täällä tapahtuu?
- Minähän sanoin, tämä on unta. - Turpa kiinni!
Minä tiedän mitä tämä on. Olemme piilokamerassa.
Hieno juttu, mutta lopettakaa jo!
- Näen jonkun. - Missä?
- Katolla. - Minä en näe mitään.
Minne menet?
Tule, Antonio. Älä ajattele sitä tai sekoat.
Terve, César. On aika esitellä itseni.
Nimeni on Serge Duvernois. Minä edustan Life Extensionia.
- Tapasimme 150 vuotta sitten. - Mitä?
- Onko maailma ihan sekaisin? - Tämä kaikki on mielikuvitusta.
- Sinä ja minä myös. - Niin varmaan!
- Pitääkö vetää turpaan, että nähdään sattuuko se? - Kokeile vain.
He saavat sinut tai kenet tahansa katoamaan vaikka heti.
- Ketkä he, jos saan kysyä? - Yhtiö. Life Extension.
He tietävät kaiken mitä sanomme. He jopa tietävät mitä César ajattelee.
Jos he pystyvät hävittämään minut, miksi he eivät tee sitä?
Se olisi virtuaalisesti väärin. Pelastit juuri hänen henkensä.
Virtuaalisesti väärinkö? Pidätkö minua tyhmänä tai jotain?
En, päinvastoin. Olet hyvä mies. Olet hyvin tärkeä hahmo Cèsarille.
Hahmoko?
- Minne menet? - Etsimään jotakuta.
Täällä ei ole ketään. Muita ei nyt tarvita.
- Miksi et herättänyt minua aikaisemmin? - Sinun olisi pitänyt vain pyytää.
Mutta se oli hankalaa, koska teoriassa et voinut tietää olevasi unessa.
- Kuinka kauan? - Muistatko sen illan diskossa?
Se yö, kun sammuit jalkakäytävälle, oli yksi liitoskohta.
- Mikä liitoskohta? - Todellisen- ja virtuaalisen elämäsi liitos.
Se yhdisti 150 vuotta joista et tiennyt, koska olit kuollut ja jäädytetty.
Kun silloin heräsit, mikään ei ollut todellista.
Pyyhimme todelliset tapahtumat muististasi.
- Mitä tapahtui? - Et enää tavannut Sofíaa.
Eivätkä lääkärit kyenneet entisöimään kasvojasi.
Heräsit kadulta kauheassa krapulassa.
Eristäydyit kuukausiksi. Eräänä päivänä sait tietää meistä.
Saavuit toimistoomme ja allekirjoitit sopimuksen. Sen jälkeen -
tapoit itsesi.
Maksoinko siitä, että Nuria palaisi Sofíana?
Maksoinko, että näyttäisin hirviöltä tai elääkseni tässä painajaisessa?
Maksoit sellaisesta elämästä kuin halusit. Me vain järjestimme siihen puitteet.
Loit itse elämästäsi helvetin. Yritin varoittaa sinua baarissa.
Sanoin, että kaikki riippuu sinusta.
Pitääkö minun vain toivoa?
- Voiko Antonio tulla... - Täällä ei ole ketään.
He eivät voi poistaa neljää miljoonaa ihmistä!
Pelkosi ovat vallanneet sinut. Jos haluat, yritämme uudestaan -
ja voit kokea hienon unen rahasta, ystävistä, Sofíasta tai kenestä tahansa.
Sinun täytyy vain pyytää.
- En halua lisää unia. - Tämä ei ole unta!
César, kuuntele. Tämä on totta. Tuo mies on huijari.
Mennään alas etsimään ihmisiä.
Älä hänestä piittaa. Hänen kuuluukin käyttäytyä noin, mutta hän ei tunne mitään.
Minäkö en tunne mitään? Mitä sinä muka tiedät mitä minä tunnen?
- Älä välitä hänestä, hän ei ole todellinen. - Olen minä! Minulla on vaimo ja kaksi tytärtä.
Hänen persoonallisuutensa suunniteltiin niin, että hän sanoo kaiken tämän nyt.
Missä tyttäreni ovat? Luoja.
César, voimme tarjota sinulle uuden mahdollisuuden.
Vuonna 1997 oli mahdotonta uusia kasvojasi, mutta nyt on vuosi 2145.
Et uskoisi mihin lääketiede nyt pystyy. Voisit herätä -
ja elää tulevaisuudessa kuten normaali ihminen.
- Tulevaisuudessako? - Sinä sen päätät.
Kuinka voisin herätä?
Kuinka heräisit pahimmasta painajaisestasi?
César, älä kuuntele häntä! Liikekumppanisi järjestivät tämän!
- He haluavat sinun tappavan itsesi! - Hän on valmis, -
- loppu on pelkkä muodollisuus. - Minä teen sen.
Selvä.
Onko sinulla viimeistä toivomusta?
Lukekaa se ajatuksistani.
Kuka sinä olet?
En tiedä.
Älä kiduta itseäsi. Kaikki on vain mielikuvitustasi.
Tämä on vain psyykkistä.
Tule, César.
- Mitä heille tapahtuu? - Älä pitkitä jäähyväisiä.
Pidät heitä ystävinäsi, mutta he ovat vain mielikuvitusta.
Tuo mies ei oikeasti itke.
- Unohdin, että minua huimaa. - Älä sitten katso alas.
Hyvästi, César.
Rentoudu.
Avaa silmäsi.